...nije jedino takvo oboljenje.
I tako dolazimo do stanja
koje najčešće pogađa nervozniji pol.
Histerija.
Izvedeno od grčke riječi za matericu.
Dosta su je proučavali Francuzi,
a u zadnje vrijeme je i predmet ispitivanja austrijskih kolega.
Večeras, pokušaćemo da dodamo i engleski akcenat ovom refrenu.
Uvedite pacijenta, molim.
Kao što vidite,
pacijent je lijepa 35-godišnja žena
za koju sam se brinuo u bolnici Betlehem.
Besprijekornog je porijekla, ali je patila dosta u životu
od klasičnih simptoma hronične histerije.
Ko će ml reći koji su to?
Umor?
Tačno. Još jedan.
Peckanje u ekstremitetima.
Da. Slijedeći. - Grčevi.
Nekad se zovu "Histerični napadi",
tokom kojih pacijent može postati nasilan,
opasno neuračunljiv.
Zbog toga, kao mjera predostrožnosti,
dao sam da joj se ubrizga četiri zrna heroina.
Nikad se ne može biti previše oprezan kad se klinički pokušava izazvati napad.
Kao što ću ja sad da pokušam.
Molim vas.
Preklinjem vas, gospodine, nemojte.
Psst, psst, psst.
Tačka okidača - Pomozite mi.
Pomozite mi.
Neko od vas, molim vas.
Pogledajte me.
Nisam luda.
- Pogledajte me!
Tačka okidača može biti skrivena bilo gdje u ženskoj anatomiji.
Najčešće na grudima.
Ne diraj me. - Unutar bedara.
Ili jajnika.
Obratite pažnju na stisnute šake, savijena leđa,
tonične i klonične grčeve.
Konačno se sve završava
dubokom kontrakcijom.
Pazite se.
Počelo joj je mjesečno krvarenje.
Slijedeći pacijent, molim vas. - Uvedite pacijenta.
Pitanja? - Šta je sa tvrdnjom da nije luda?
Kao što svaki kriminalac tvrdi da je nevin,
i svaka luda žena tvrdi da je zdrava.
Ali izgledala je tako... - Razumna?
Možda. Dobrog odgoja?
Lijepa?
Ona je sve to.
I prilično luda
I tu leži paradoks ludila
i velika opasnost naše profesije.
Zato, upozoravam sve vas, gospodo,
dok počinjete svoje karijere kao psihijatri,
ne vjerujte ono što čujete,
i vjerujte samo polovici onoga što vidite.
Prokletstvo.
Hej! Čekaj!
Halo, izvinite!
Molim vas, stanite.
Isprva, tata nije htio stati
misleći da si možda odbjegli luđak,
ali sam ga uvjerila da ne možeš biti
jer ideš prema ludnici a ne od tamo.
Ah, pametan zaključak.
I izgledaš kao čovjek koji je samo izgubio put, ali ne i pamet.
Pa, zahvalan sam. Hvala vam.
Idete u posjetu nekome u Stonehearstu?
U stvari, idem tamo da završim školovanje za psihijatra.
To je doktor koji specijalizira medicinu mentalne ustanove.
Pa, mogu reći da ćeš biti dobar.
Imaš srdačan pogled.
O, hvala.
Ludnica je tamo uzbrdo.
Jesi sigurna? - O, da. Pogledaj!
Ne vidim ništa.
Čestit Božić!
Halo?
Halo!
I ko si sad pa ti?
O, Bože.
Dobar dan, gospodine. Ja... ja sam Edward Newgate.
Dr. Edward Newgate, sa Oxforda.
Da li... da li me možete pustiti unutra?
Pa sad, to zavisi. Da li vas očekujemo?
Pa, nadam se. Poslao sam pismo vašem kućepazitelju ovdje.
Mora da je bilo prije nekoliko sedmica.
Pa, pošta nije redovna u ovo doba godine.
O, stvarno? Ja...
Samo se šalim. Naravno da možeš ući, Ted.
Kakav bi kršćanin bio kad bi pustio drugog da se smrzne?
I to baš na božićno veče.
Pa, mnogo vam hvala. Cijenim to.
Zovem se Finn.
Ja sam glavni nadzornik.
Dobro došli u našu malu ludnicu u divljini.
Trenutno imamo 200 stanara u Stonehearstu.
Sinovi i kćerke nekih od najuglednijih porodica iz kraja.
Imamo lordove, vojvode. Čak i rodicu kraljice.
Ona voli da slika prstima sa sopstvenim izmetom.
Izvoli, Rosie.
Imamo vikonta koji vjeruje da ima dvije glave,
i grofa koji misli da je čajnik.
Ozbiljno.
Sačekajte ovdje.
Doktor uskoro stiže.
Da, u redu.
Trefinacija.
Misteriozna medicinska procedura koju su izvodili divljaci
na onima opsjednutim zlim duhovima.
Bušeći rupu na lobanji,
vjerovali su da to omogućava demonima da pobjegnu.
Trebamo biti zahvalni što živimo u prosvjetljenijim vremenima,
slažete li se, doktore...?
Newgate. Edward Newgate, sa Oxforda.
Oprostite što se pojavljujem nenajavljen.
Poslao sam pismo, samo vaš g. Finn tvrdi da nikad nije stiglo.
Čovjek sa Oxforda je ovdje uvijek dobrodošao.
Pa,
šta vas dovodi u Stonehearst?
Kao što sam napisao u pismu,
nadam se da ću moći posmatrati vaše metode...
O, ne, hvala. - Glupost.
Imali ste naporno putovanje.
Iz ustajalog baženog neznanja
preko okeana akademskog brbljanja
dok na kraju niste došli ovdje,
na obale mog malog kraljevstva.
I to baš u zoru novog vijeka.
Dakle,
želite studirati psihijatriju.
O, da, otkad znam za sebe.
Zašto? - Oprostite?
Zašto ne neku specijalizaciju koja se više cijeni? Na primjer, hirurgiju.
Nisam baš ljubitelj krvi, valjda.
Onda tropska medicina. Ili problemi ženske anatomije.
Oboje nudi veću platu
Pa, uvijek me je fascinirala oboljela svijest.
Isto je sa sveštenicima, ali njima se makar obećava raj.
Šta vi očekujete da ćete dobiti?
Zadovoljstvo pomoći onima koji su u paklu.
Vidite, od svih oboljenja, ne mogu zamisliti ništa
okrutnije od ludila, gospodine.
Vidite, ono otima čovjeku njegov razum,
njegovu čast, njegovu dušu.
A to radi
tako sporo, bez smrti kao spasenja.
Molim vas, gospodine.
Imam želju i obrazovanje.
Samo mi fali kliničko iskustvo.
Vrijeme je za poslijepodnevnu vizitu.
Naravno. Nisam vas mislio zadržavati...
Pridružite mi se, doktore. - Hvala.
G. Finn, možete pomoći doktoru oko kaputa?
Hvala vam.
Vidjećete da smo dobro snadbjeveni sa uobičajenim slučajevima.
Neurastenija, demencija prekoks,
neizlječiva homoseksualnost, epilepsija, melanholija.
Ali razlikujemo se od drugih ustanova
prema socijalnom statusu naših pacijenata.
Svi su iz najuglednijih porodica u Evropi.
Na primjer, Terrance
je nasljednik jednog od najvećih željezničkih bogatstava u zemlji.
I šta je priroda njegovog poremećaja?
Pati od strašno malog interesovanja za vozove.
I porodica ga je prijavila?
Ovo je interesantan slučaj.
Sinjor Balzoni je zbačen s konja tokom polo utakmice u Milanu
i od tada vjeruje da je arapski pastuh.
Zna biti malo uznemiren u vrijeme hranjenja.
Slobodno, molim vas.
Naći ćete da su većina naših pacijenata ovdje
jer su sramota za svoju porodicu.
Izgnanici.
Sinjore, vratite gospodinu njegovu ruku
ili ću biti prisiljen da ukinem timarenje na sedmicu dana.
Vi... timarite ga?
Mala cijena da bi bio miran.
Zar to ne pospješuje njegovu uobrazilju? - Da.
Šta, zar ne pokušavate izliječiti pacijente?
Izliječiti? U koju svrhu?
Pa, da im se vrati zdrav razum, naravno.
I napraviti bijednog čovjeka od savršeno sretnog konja.
Gospođo. - Vaša visosti.
Je li uvijek ovako živahno?
Ovdje ne vjerujemo u smirivanje pacijenata
do zatupljenosti, bromidima i sličnim stvarima.
Biramo da ih radije cijenimo u svom nepromijenjenom prirodnom stanju.
Šah.
Dobar dan, ljepoto.
Sestro. Sestro?
Je li jela danas?
Odbija da jede dok joj se sin ne vrati iz rata.
Ubijen je u akciji u Peshawaru, '85.
Jeste li pokušali za cjevčicom za hranu?
Ovdje ne koristimo te srednjovjekovne metode.
Teško da bih to nazvao "srednjovjekovnim".
Kako bi onda to nazvali?
Pa, potrebna sredstva za sprečavanje smrti.
Smrt se ne može spriječiti, doktore,
ništa više nego što se ludost može izliječiti.
Nema lijeka za ljudsko stanje.
I blesav je onaj doktor koji to pokušava.
Treba da vam predstavim slijedeći slučaj.
Žena koja pati od nasilnih napada
uzrokovanih fizičkim ili emocionalnim kontaktom
koji ona smatra previše intimnim.
Ah, zvuči kao histerija.
Kakav bi tretman prepisali?
Obloge sa senfom, mislim.
Je li ona pacijent ili ukiseljena haringa?
Masaža kukova? Kalijum bromid?
Interesuje me vaše mišljenje, doktore, ne iz nekog udžbenika.
Zaboravite bromide. Otvorite oči.
Pogledajte je.
Dakle, ponovo vas pitam,
kad je pred vama žena potpune gracioznosti i profinjenosti
u čijim grudima je tolika strast
da se ona boji da će je uništiti,
kakav bi tretman prepisali?
Muzika.
Tri puta dnevno, ne manje.
Bravo, doktore. Slažem se.
Postoji par terapija koje su bolje za oporavak duše od muzike.
Njeno ime je gospođa Charles Graves. Eliza. Za nas, gđa Graves.
Pretpostavljam da znate njenog muža?
Ne. - Odvratan momak.
Posjeduje ogromno bogatstvo.
Da ne pominjemo mnoge neprirodne apetite.
Kao što je i očekivano, njene histerične epizode su se pogoršale
nakon zaruka, dok mu jedno veče nije odgrizla uho
i iskopala oko četkom.
Tako da ju je muž dao zatvoriti.
Ne, njen otac.
Da se pita barona,
još bi bila kući u njegovom toplom zagrljaju.
U stvari, ne prođe ni sedmica da ne dobijem pismo od njega
u kojem mi prijeti i traži da je proglasim izliječenom
da bi se vratila pod njegovo starateljstvo.
Znači, odbijate?
Zbog njene sigurnosti.
Dođite, doktore. - Da, naravno.
Imamo dosta toga za vidjeti prije večere.
Mogu li reći da je vaša svirka uzvišena.
Oh. Oh, vaša svirka je uzvišena.
Prilično je uzvišena.
Ja sam Newgate.
Dr. Edward Newgate. Zovem se Edward Newgate. Dok...
Sestro.
Mogu li dobiti čašu vode?
Da, gospođo.
Vaša svirka je uzvišena.
Šta je to bilo, Mozart, Beethoven?
Ne, ja sam to napisala.
Naravno.
Da se predstavim. Zovem se... - Dr. Newgate.
Znam. Nemamo ovdje puno posjeta.
Više ličimo na koloniju gubavaca.
Pa, sumnjam da su gubavci tako šarmantni.
Htjela bih da mi prestanete davati komplimente
To mi je neugodno. - Oprostite, gđo Graves.
Zadnja stvar koju želim je da vas uvrijedim.
Jeste li sigurni da ste doktor?
Da, pa, naravno da jesam.
Jer nisam nikad upoznala nijednog koji se izvinjava.
Ili, kad smo već kod toga, da ga je uopšte briga koga je uvrijedio.
Pa, ja... ja nisam kao drugi doktori.
Mislim, iskreno, još se nisam navikao na to da sam doktor.
Kod god neko zovne "doktore",
još uvijek se okrećem da vidim govore li nekome iza mene.
Izvolite, gospođo. - Hvala, sestro.
Da.
Sjajna je, zar ne?
Treba da je na pozornici,
a ne da vene u nekoj bolnici.
Oprostite, ja sam dr. Newgate.
Edward Newgate. A vi ste?
Neka se Jael raduje sa pticom zviždačicom.
Molim? - A Hobab sa Heraklom.
To je grčki naziv za larvu.
Ah, Newgate. Smoking je taman, kako vidim.
Da, hvala. - Hvala. Hvala.
Izvinite, ali šta on radi ovdje?
Oh, Jeremiah. Ubio je ženu čekićem.
Ne bez provokacije, usput.
Ali šta radi u sobi za osoblje?
Kad sam bio u sanitetu u vojsci,
pozvali bi ponekad vojnike da večeraju sa nama.
To je jačalo veze među vojnicima... i držalo moral na visokom nivou.
I vjerujem da se isti princip i ovdje primijenjuje.
Pacijentima služi kao terapija da se umiješaju među kulturno društvo,
i, mogu dodati, i kulturnom društvu služi da se miješa sa njima.
Večera je servirana.
Dobar momak.
Recite mi, doktore, šta mislite o našoj maloj ustanovi?
Prilično je... drukčija od svega što sam vidio.
Newgate je nedavno odbranio doktorat na Oxfordu.
Ali zašto doći skroz ovamo
kad ima drugih bolnica bližih Londonu?
Pa, valjda sam oduvijek htio da se vratim na selo.
Znate, odrastao sam na farmi u Yorkshireu,
i, neka od najdražih sjećanja
su mi krave i kokoši sa kojima sam se igrao.
Nemate Yorkshirski akcenat.
Zašto, Ted?
Pa, roditelji su mi umrli kad mi je bilo 6 godina
i poslat sam u sirotište u Londonu.
Užasno mjesto.
Ali, mislim, znate, fascinantno ako vas zanima ljudska priroda kao mene.
Na smiješan način, bio sam im prilično zahvalan.
Kako to?
Pa, bijeda izbistri ljudska uvjerenja.
Vidite, u sirotištu sam shvatio čime ću se baviti u životu.
Raditi među očajnicima i onima bez prijatelja.
I dati ovim jadnim dušama neku malu dozu
nade i dobrote
u svijetu koji zna za premalo toga.
Izvinite, pretvorio sam večeru u Dickensov roman.
Prijatno.
Šta je ovo večeras, Finn? Vjeverica?
Trenutno smo skromno snadbjeveni.
Zdravica g. Finnu
što nam donosi tako divna jela za božićni obrok.
Mickey Finn.
Ja... izvinite, ali je li vam to pravo ime?
Jeste. Zašto?
Pa, znate, ubaciti nekome "Mickey Finn" u piće,
znate, tablete za spavanje
prilično je, prilično, ovaj...
Pa, prilično.
To mi nikad nije palo na pamet. "Ubaciti nekome Mickey."
Vjerovatno mi je tata to davao mami da bi poslije
mirno ležala dok on ah, ah, ah, ah, ah...
Oprostićete mi ako mi to nije nimalo zabavno.
Ne?
Šta bi stavilo osmjeh na tvoje namrgođeno lice?
Biće dosta, Finn.
Izvinite, nisam mislio da ikoga uvrijedim.
Da, pa, ne brinite za to.
To je božićni duh. Hajdemo sad.
Da vam ponudim malo piće prijateljstva.
Ne, ne, ne. Dovoljno sam popio.
Hajde, slavimo.
Iskreno, Finn.
Siguran sam da mu ne smeta dići čašu u ime našeg Gospodina i Spasitelja.
Zar ne, doktore?
Ja... biće mi drago.
O, Bože. Bojim se da će od toga ostati mrlja.
Soda voda će da spasi stvar.
Za mnom.
Morate odmah otići odavde.
Ali tek sam stigao.
Ne pripadate ovdje.
Pa, ja sam htio reći isto i za vas.
Ima vremena dok ne posumnjaju.
Pretpostaviće da ste otišli do sobe da presvučete košulju, ali nemojte.
Ostavite stvari. Idite pravo do štale.
Roan je najbolji konj za ove predjele.
Tako ćete moći sigurno do grada.
Hoćete da ukradem konja?
Stišajte se.
Ne, ne dok mi ne kažete šta se dešava.
Uradite kako kažem.
Idite. Odmah.
Eliza. Eliza, molim vas...
Gđo Graves, Tako... tako mi je žao.
Nisam vas mislio uznemiriti.
Gđo Graves, zaista, zato me saslušajte.
Ima... ima nešto što sam vam htio reći.
Pomozite nam! Molim vas!
Pusti me!
Pomozite nam! - Pomozite nam!
Pomozite nam! - Treba nam hrana.
Molim vas. - Molim vas, pomozite.
Ko si ti, dečko?
Ja... ja sam doktor.
Lažove. Nikad te nisam vidio.
Odakle si?
Odozgo. - Prije toga, budalo.
Sa Oxforda.
Slušaj me,
i slušaj pažljivo, dečko.
Moraš nam pomoći da pobjegnemo iz ovih kaveza.
Nismo ludi. - Nismo ludi.
Nismo ludi. - Nismo ludi. Molim vas.
Molim vas, pomozite!
Naravno da niste.
Morate nam pomoći. - Hoću, hoću.
Odmah ujutro, konsultovaću se sa dr. Lamb.
Dr. Lamb? Jesi glup?
Ako sazna da si nas našao, i nama i tebi će prerezati vrat.
Moraš naći ključeve. Pusti nas vani.
Molim vas, nismo ludi. - U redu.
Morate nam pomoći.
Pobrinuću se za to ujutro.
Pusti nas vani.
Newgate.
Edward Newgate.
Kako mi znaš ime?
Tvoje pismo.
Sjećaš se, Benjamine? Prije nekoliko sedmica.
Mladić koji nam je pisao sa Oxforda.
Sjećam se. Newgate.
Pismo ti je stiglo sa zadnjom poštom
prije nego što nas je Lamb svrgnuo.
Svrgnuo vas? - Da.
Svrgnuo?
Šta se dešava?
Ja sam Marion Pike. Nadzornica.
Charles Swanwick. Glavni medicinar.
Sestra. - William Paxton, domar.
Dr. Benjamin Salt,
pravi kućepazitelj bolnice Stonehearst.
Čekaj. Čekaj, čekaj, čekaj.
Ako si stvarno kućepazitelj,
onda to znači da je dr. Lamb...
Luđački demon najgore vrste.
O, Bože.
Bože.
Šta se desilo?
Stavili su nam nešto u piće, doktore.
Hlor hidrat. To je hirurški anestetik.
Bez boje je i mirisa,
ali smrtonosan u nepreciznim dozama.
Izgubio sam četiri doktora to veče.
Tri sestre su mi poginule. Jadnice.
Planirali su ovo mjesecima. - Izdajnička kopilad.
Samo su čekali momenat da nam ubace...
Mickeya Finna.
Ne vjerujem...
Daju nam vode, malo hrane.
Ali budite sigurni, doktore, mi umiremo.
Umiremo.
Možeš ukrasti ključeve od Finna.
Ha? Osloboditi nas.
Rasporili bi nas prije nego bi prešli sto metara.
Rizikovaćemo borbu.
U našem stanju, protiv njihovih snaga?
Gore ima manijaka ubica sa pištoljima, Charles.
Pogledajte oko sebe. Niko od nas nije spreman za borbu.
Neki od nas su već previše propali.
Ima samo jedno rješenje.
To si ti, doktore. Ti si nam jedina šansa. Molim te.
Trči, dečko. - Ključevi.
Trči, dečko. Idi u grad.
Dovedi pomoć. Trči.
Ključevi.
Trči. Trči, dečko.
Ko je, Eliza? Bojim se.
Nije niko, najdraža.
Samo babaroga.
Gđo Graves.
Hoće li pokušati da vodi ljubav s nama?
Nazad na spavanje.
Gđo Graves, moramo odmah ići odavde.
Prije si imao šansu da odeš.
Našao sam Salt i druge, gđo Graves.
Shvataš li šta se moglo desiti da su te uhvatili?
Donekle. - Nemaš ti pojma.
Možemo se o ovome raspravljati poslije.
Sad treba da uzmeš najtopliji kaput
i da se nađeš sa mnom u paviljonu za 10 minuta.
Možemo ukrasti konja, i ako budemo imali sreće
možemo doći do grada i zovnuti pomoć.
Zašto pretpostavljaš da bih igdje išla s tobom?
Jer ne mogu...
Neću da idem bez tebe.
Moram nazad u krevet. - Slušaj me.
Luđaci vode ovu bolnicu.
Da, i ja sam jedna od njih.
Šta to vidim?
Večernja vizita je završena, doktore.
Samo sam upućivala dr. Newgatea kako da se vrati do sobe.
Izgubio se, je li?
Ah, da, baš neugodno.
Tražio sam biblioteku za osoblje.
Mora da sam negdje pogrešno skrenuo.
Pa, u svakom slučaju, sad znam gdje idem,
pa vam želim laku noć.
Hvala, gđo Graves.
Finn, otprati mladog doktora do njegove sobe.
Sa zadovoljstvom.
Ne, ne, neće biti potrebno.
Oh, insistiram. I očekujem vas u jutarnjoj viziti.
Pola devet.
Da. Naravno.
Ovuda, Ted.
Je li išta sumnja?
Ne.
Moramo se potruditi da tako i ostane.
Nešto te muči, draga.
Ovo ne može potrajati, Silas.
Eventualno će ga otkriti.
Dolazi proljeće. Ljudi će doći.
Posjetioci.
Ne možemo ih prosto držati pod ključem.
Jedini razlog što je iko od nas ovdje
jeste to da je svijet htio da nas se riješi.
Mi smo sramota za svoje porodice,
Izgnanici iz ljudske rase.
Neće nas naći iz prostog razloga što nikoga nije ni briga.
Moj muž se brine.
Obećavam ti
da ćeš uvijek biti na sigurnom među ovim zidovima.
Bojim se da je ovo sve što sam mogao naći.
Gore ponestaje zaliha.
Drugi put ću donijeti više.
I malo opijuma za taj tvoj kašalj.
Nek ste blagosloveni, doktore.
Trebaju nam ljudi sa oružjem, a ne sa lijekovima.
To više nije moguće, doktore.
Od sinoć, Finn i njegovi plaćenici me prate kao sokolovi.
Jedva sam došao ovdje da me ne primijete.
Vraćaj se ovamo. - Molim te, drug, hajde.
Možda griješim, ali Lamb mi izgleda kao čovjek
koji bi radije gledao kako brod tone sa svima u njemu
nego da odustane od kormila.
O, slatki Isuse.
Znači, ako i pobjegnemo i nađemo pomoć,
Bog zna šta bi nas dočekalo kad se vratimo.
Mi?
Pa, ja i gđa Graves.
Eliza Graves?
Ne budi budala, čovječe. Luda je kao i svi oni.
Ne, ne... ne vjerujem da jeste.
Reci to njenom mužu.
Ali govori na zdravo uho, ono koje mu nije odgrizla.
Čovjek je čudovište. Bila je u pravu što se branila.
Gđo Pike, mogu li te podsjetiti na kojoj strani rešetaka sjediš?
Znači, ne možeš pobjeći,
ne možeš ukrasti Finnove ključeve.
Šta predlažeš? Ha?
Gledaj, došao sam ovdje da učim o njegovim metodama.
Sad, Lamb me vidi kao svog štićenika.
Ako samo održim to... to povjerenje,
znaš, shvatim kako njegov mozak funkcioniše,
možda bih ga mogao urazumiti.
Hladnokrvno je ubio pet vojnika.
A ti misliš da ga možeš nadmudriti, dečko?
Kad bi mi samo mogli dati njegov karton.
Davno je nestao.
To je prva stvar koju je uništio.
Pa, onda... bolje da se vratim prije nego me požele.
U medicinskom ormariću.
Iza viskija.
U njegovoj... u mojoj kancelariji.
Jednom prije je pobjegao i nakratko ga je ukrao.
Nisam htio da mu to ponovo priuštim,
pa sam sakrio njegov karton.
U redu.
Doktore?
Želim da vas upozorim.
Ne znam šta Lamb planira za nas,
ali znam da ako pomisli da ti to možeš ugroziti,
neće oklijevati da te zakolje.
Uslovi su žalosni, ali uskoro planiram izmjene.
I ima li boljeg načina za ulazak u novi vijek
nego da se riješimo ovog zabačenog odjela
i svog nazadnog razmišljanja koje on predstavlja.
Je li tako, Finn? - Tako je.
I šta planirate uraditi sa trenutnim stanarima?
Uvesti ih u opštu populaciju.
Ne mislite ozbiljno.
Držite čovjeka u kavezu i ponašaće se kao životinja.
Dajte mu slobodu i sjetiće se svoje ljudskosti.
I to je vaš plan, je li, da napravite prosvijetljeno društvo?
Da li osjetim malo skepticizma u vašem pitanju, doktore?
Ne, uopšte ne. Samo me zanima
da li mislite da ima pojedinaca čiji su zločini tako strašni
da opravdavaju zatvor.
Sadisti... koji uživaju
u patnji drugih.
I one kukavice koje mladiće šalju u smrt
u bitkama koje oni sami zaobilaze.
Osim ovih, mislim da svi ljudi mogu da se rehabilituju
često prostim činom vraćanja njihove časti.
Ko... ko je dole?
Džin Oxbridgea.
Džin čega? - Pseudonim.
Porodica ga je prodala cirkusu kad je bio dijete
Prije par dana je povrijedio ruku u napadu na sestru.
Da li biste bili ljubazni da ga previjete, doktore?
Očekujete da idem dole?
Došli ste ovdje zbog kliničkog iskustva, zar ne?
Da, naravno.
Pa, dva zrna opijuma, mislim, trebalo bi biti dovoljno.
Nije potrebno.
Šta očekujete, da mu pjevam uspavanku?
Probajte ovo.
Najveći saveznik psihijatra.
Pazite se kante sa mokraćom.
Halo?
Sad slušaj.
Ne namjeravam vam nauditi, g. Džine.
Samo treba da vam pogledam ruku.
O, Bože.
U redu je.
Sve je u redu. Sve je u redu.
Lamb, molim vas, pomozite.
Oči, Newgate. Oči.
Arthur.
Arthure. Arthure, molim te.
Molim te, Arthure.
Arthure. Arthure.
Oprosti mi, Arthure.
Mogu li te zvati Arthur?
Mogu li?
Ja... nisam mislio ulaziti bez dozvole.
Bez uvrede.
Ja sam dr. Newgate.
Ali možeš me zvati Edward.
U redu je.
Eddard?
Tako je, Edward.
Eddard.
Sad, Arthure,
hajde da pogledamo tu ruku, hoćemo li?
Ok. U redu je.
To je to, Arthure.
Bravo, doktore.
Bravo.
Možete li skinuti pantalone, molim vas?
Ne, ne. To je... rame.
Molim vas?
Ja ću to, Millie.
Možete se vratiti svojim dužnostima.
Ali hoću. - Ostavi nas.
Sjedi.
Pokaži rame.
Tvrdoglava budalo. Što nisi poslušao?
Mogao si otići kad si imao šansu.
Tada nisam znao šta sad znam, Eliza.
Ne zovi me tako.
Gđo Graves, moraš razumjeti,
ovdje si u opasnosti.
Budi siguran da nisam.
Daj mi ruku.
A šta je sa onima dole?
Šta s njima?
Gđa Pike i žene,
pate li?
Da, svi oni.
Možeš i sama dole otići.
Ili te strah da će ti od onoga što vidiš oslabiti odanost Lambu?
Nemaš pojma kako je ovdje bilo prije.
Kakva su čudovišta bili Salt i njegovi ljudi.
Kako su nas skidali do gola i radili ispitivanja
najodvratnije, intimne prirode.
Svezani za stolove,
drogirani da nam čula otupe, i poljevani ledenom vodom
i mučeni na hiljadu drugih ponižavajućih načina previše užasnih za spomenuti.
Ali ti to ne bi mogao razumjeti.
Mogu. Ja... mogu.
Mogu.
Znam šta je okrutnost, gđo Graves.
Ja... znam.
I dajem ti riječ
da nikad više nećeš morati patiti kao što jesi.
Nikad.
Što se toliko brineš za mene?
Zato što
sama pomisao da si zaključana u ludnici
je mrska svemu onome u što vjerujem,
kao doktor... i kao čovjek.
Izvini.
Isusa ti, Swanwick, hoćeš više odustati?
Imamo šanse za bijeg na taj način
koliko i čovjek koji sam sebe hoće da iskopa iz groba.
Možda, ali makar na mom grobu neće pisati što i na tvom.
"Umro je kao pas u mraku."
Uspio si! Uspio si!
Idi do grada! Brzo! Požuri.
Dovedi pomoć. Požuri.
Još ne shvatam što on hoda okolo.
Treba da je dole u kavezu sa ostalima.
Ne mogu nastaviti da vodim ovu prokletu bolnicu sam.
Treba mi asistent. - Mislio sam da sam to ja.
Sa medicinskim obrazovanjem.
Koliko može biti teško igrati se doktora?
"Okreni glavu i nakašlji se."
"Namjesti se, mlada damo, da te malo pregledam."
Tvoji talenti bolje pristaju drugim dužnostima.
Kao što je da paziš da pijandure redovno lože proklete kotlove!
Ledeno je ovdje.
Šta je saznao o tebi?
O čemu govoriš?
Nisi isti otkad se on pojavio.
Valjda osjećam neku vrstu dužnosti prema njemu.
Ima osobine dobrog psihijatra.
Podsjeća me na mene samog, tvrdoglav, idealista.
Ah.
Donesi još jednu, hoćeš?
Osjećam srodnu dušu u njemu.
Vjerujem da on razumije šta pokušavam postići ovdje.
Da, pa, koliko će biti uviđavan
ako otkrije Salta i sve ostale?
Do Nove Godine, to više neće biti važno.
Neće biti ništa za otkriti.
Kažem ti, ne vjerujem toj ništariji.
Smjera nešto.
Možda griješim u vezi njega,
ali puno se interesuje za našu gđu Graves.
Neće dizati uzbunu
osim ako ona ne bude na njegovoj strani.
A to se sigurno neće nikad desiti.
Neko je pobjegao.
Ovdje. Ovdje. Ovdje.
Ako dođu do grada, gotovi smo.
Neće.
Hajde! Hajde!
O, Bože, ne. Ne!
E, pa, gospodo.
Vraćaj se, kopile.
Nazad. Vraćaj se.
Nema potrebe za suzama.
Imaš moju riječ da nećeš biti povrijeđen.
Jesi li to rekao majci i sestri
prije nego si ih zaklao? Ha?
Da, g. Swan.
Ali vaše metode su izliječile moje ludilo.
Sad sam miran čovjek.
Jesam.
Pravo... janje.
Ne!
To je tužno i sramotno.
Hajde sad, g. Swanwick.
Idemo unutra prije nego svi izginemo.
O, Bože.
Jedan od njih se bacio sa Stagove Stijene.
A ovaj me napao kao vještica.
Konj se prepao, krenuo nazad i opalio jadnika.
Pao je mrtav kao kamen.
Samoubilačke tendencije nisu rijetke među ozbiljno poremećenim.
Kao što znamo.
Finn.
Pobrini se da se tijelo sahrani. - Da.
Dr. Lamb.
Je li sam sebe ubo u leđa, takođe?
Mora da je pao na nešto.
Nešto oštro.
Šteta.
Ne, ne možete samo odšetati od ovoga.
Od čega, dragi dečko?
Gospodine, kad bi samo lično pregledali tijelo.
Nisam mrtvozornik. Nisi ni ti.
Dr. Lamb, ovaj čovjek je jasno...
Ubijen od strane konja.
Imam bolnicu da vodim.
I vjerujem da vi, doktore, imate pacijente za pregledati.
Ovo je ludilo.
Šta reče?
Kažem da je ovo ludilo.
Ludilo, kažete?
Kako se usuđujete da me optužite za ludilo pred mojim osobljem?
Nisam vas optužio ni za šta.
Dva pacijenta su mrtva, Newgate,
jer vi niste obavljali svoju dužnost i pazili na njih.
Silas. - Gdje ste bili, Newgate,
kad su ova dva momka pobjegla?
Koliko još mora umrijeti zbog vašeg nemara?
Silas!
Sestro, bolje da uđemo unutra.
1. mart, 1891.
Ova enigma zvana Silas Lamb nastavlja biti misterija.
Silas i dalje šuti o svojim godinama kao vojni hirurg,
o ratu,
i najviše od svega, užasnoj nesreći
zbog koje je primljen u ovu ustanovu.
Ne! Ne!
A ipak nije toliko rezervisan
kad treba protestovati protiv onoga što zove
mojim "varvarskim" metodama.
kako je ironično biti nazvan okrutnim od strane ovakvog čovjeka,
čovjeka koji je optužen za takve zločine.
Ne! Ne!
Kad nađete čega se čovjek najviše boji,
otkrićete ključ njegovog ludila
i sredstva kojima se ono može kontrolisati.
Silasa, izgleda, plaši malo stvari.
Ali svi ljudi imaju tačku preloma.
A ja sam pod zakletvom da kao njegov doktor nađem tu tačku.
Da ga izliječim
i načinim ga cijelim.
Vjerujem da Silas uživa u onome za šta pogrešno vjeruje
da je njegova kontrola nada mnom.
U njegovoj napaćenoj glavi, njegov boravak u Stonehearstu
nije ništa više do partija šaha.
A ja sam njegov pijun kojeg pomjera kako hoće
za sopstveno zadovoljstvo.
Ali, kao većina djece, Silas izgleda zaboravlja
da svim igrama dođe kraj.
I ima samo jedan pobjednik.
3. oktobar, 1899.
U toku zadnjih devet godina
Patio sam se da otkrijem
šta progoni dušu Silasa Lamba.
Okrutna majka?
Otac sadista?
Ravnodušan Bog?
Nemam odgovora.
Samo znam da životinje poput Silasa Lamba
moraju biti slomljene
da bi od njih opet nastao čovjek.
Nosiš jedno od mojih odijela.
Dobro mi stoji, misliš?
Naravno, morao sam dati da se malo suzi.
Ali onda,
ti si deblji momak od mene.
Ili si bio.
Valjda ne treba da me iznenadi
da ti hladnokrvno ubijanje nevinih ljudi
nije uticalo na apetit.
Naprotiv.
Njihova smrt je bila najpotresnija
meni i mom osoblju. - Osoblju?
Više je to gomila pijanica i hroničnih masturbatora.
Smiješno je da nikad nisam vidio ništa loše u hroničnoj masturbaciji.
Ipak, moje saučešće
i moja preporuka da niko više ne pravi njihovu grešku.
I kao znak dobre volje,
Povećaću vam obroke
i poslati više svježe vode.
Vidiš, stari prijatelju, za razliku od tebe,
ja nisam okrutan čovjek.
Dok, ovaj,
dok sam ovdje,
mislio sam da bi htio čuti izvještaj o stanju pacijenata.
Nije me briga.
Više nisu moja odgovornost.
Melanholičari su manje letargični
otkad si im prepisao veće doze opijuma.
Histeričari su manje tromi
sad kad im više ne čačkaš po intimnim dijelovima.
Čak i mongoloidi napreduju otkad su im skinuti okovi
i otkad su dobili značajne poslove u kuhinji.
Šteta što je to sve uzalud
kad umru od gladi.
Dovoljno smo snadbjeveni.
Reći ću ti šta mislim, stari prijatelju.
Mislim da nisi uzeo ništa za taj kašalj
jer si zaboravio zaključati medicinski ormarić
i ovisnici su se dočepali opijuma.
I sumnjam da nosiš to odijelo
jer je najtoplije iz mog ormara,
što dobro dođe kad ti imbecili
paze na kotlove.
Nadam se da si uživao
u pretvaranju da si zdrav, Silas.
Je li ti ovaj maskembal
pomogao da zaboraviš kako je bilo
raznijeti mozak kroz lobanju onim mladićima?
G. Finn. - Dr. Lamb.
Nađite dr. Newgatea.
Neka se nađe sa mnom na hirurgiji.
Dobro. Nemoj jesti.
Kao da me je briga. Glupa stara kravo.
Millie.
Umorna sam.
Umorna sam od sestrinskog posla.
Zar stvari ne mogu biti kao prije?
Mogu ja da probam?
Hvala.
Sad,
hoćeš probati jednu za mene?
Ne sviđa mu se ukus. - Ne.
Tvoj sin, je li tako?
I proba što i ti probaš, je li tako?
Ali kako? - Pravo kroz crijevo.
Zar ne vidiš kako se pruža kroz prozor pravo do njega?
Otišao je da ratuje sa Afganistancima.
Ne želiš da umrem od gladi, zar ne,
mati?
Daniele?
Da. - Blagosloven da je Gospodin.
Jesi to stvarno ti, Daniele?
Da, ja sam.
Slušaj, kolika god bila udaljenost među nama,
uvijek ću misliti na tebe.
Moj najdraži dečko.
Slušaj, majko,
bojim se da ću opet morati preko granice
na tajnu diplomatsku misiju za Kraljicu.
Gdje?
Ne smijem reći.
Ali tamo ima jako malo hrane
tako da treba da jedeš za oboje.
Možeš to uraditi za mene?
Za Daniela?
Hoću. Hoću.
To je to. To je to.
Vrlo dobro.
Ne, ne, ne. Idi u krevet. Odmori se.
Još moram srediti krevete.
Ne, doktorovo naređenje.
Dobro. Idi.
Millie, zaključaj vrata.
Još par.
Vrlo dobro. To je to.
To je to.
Vrlo dobro.
Mnogo ti hvala.
Millie stvarno treba ostatak.
Lamb je tjera da se lomi i da radi posao četiri sestre.
Na prazan stomak, u hladnom odjelu.
Pa, za par mjeseci će proljeće.
Za par mjeseci svi možemo biti mrtvi.
Upala pluća. Tifus. Glad.
Finn, čak.
Gledaj, Lambov eksperiment se raspada, Eliza.
Gledaj, on to ne vidi jer je zaslijepljen ludilom.
Ali ti nisi.
Kad sam tek došla, Millie jedva da je govorila.
Salt ju je stavio u morfijumsku komu da je kontroliše.
Lamb ju je skinuo sa svih lijekova.
Dao joj da radi na odjelima.
To je bilo dobro za nju.
Narasla je u sposobnu mladu ženu.
Jeste sa mozgom djeteta, ali je živa, Edward.
Voliš je kao sestru. - Da.
Zato je nikad ne mogu napustiti.
Pa, ne moraš.
Stvarno, ne moraš.
Možemo ići svo troje. Skupa.
Početi novi život daleko odavde.
Gdje? - Španija, Italija.
Negdje gdje sunce uvijek sija,
nebo je plavo... i možeš biti slobodna
da radiš šta hoćeš.
Negdje gdje možeš biti stvarno, stvarno živa.
Mogu to ostvariti.
Mogu.
Ništa nam ne može stati na put Ništa.
Može moj muž.
Ako pokuša, ubiću ga.
Budi oprezan, Edward.
Kad tako govoriš, ne zvučiš kao doktor.
Kad sam s tobom, ja...
Zaboravim to.
Ne bih se sa njom previše zbližavao.
Malo ujeda.
Dr. Lamb traži vaše prisustvo.
Gdje?
Za mnom.
Ah, Newgate, baš na vrijeme. - Za šta?
Da mi asistiraš u eksperimentalnoj proceduri
koju sam sam napravio, i koja će, nakon razvoja, da započne novu eru
u humanom tretmanu ludila.
Nesretan slučaj.
Vjeruje da je pravi kućepazitelj Stonehearsta.
To je često oboljenje.
Odmah iza Napoleona i Isusa Hrista.
Šta ćete mu uraditi?
Tretirati ga, naravno.
Sa Edisonovim čudom našeg doba,
otjeraćemo luđačke košulje u istoriju,
hladne kupke, mašine za mučninu,
šibanja.
Finn, počećemo sa tri sekunde.
Zovem to "elektroterapija".
I mislim da ćeš biti fasciniran kad vidiš
šta se desi kad se primijeni na mozak.
Trebaće ti jači stomak
ako očekuješ da se baviš bolničkom medicinom.
Može izgledati bolno, ali budi siguran da on ništa ne osjeti.
Da, ali njegovo srce! Desetina toga mu može zaustaviti srce!
Ovaj put vi imate čast, doktore.
Šta? Ne.
Doza od pet sekundi će biti dovoljna.
Ali, dr. Lamb, ne možete valjda zamisliti da bi ja... - Hajde!
Hajde.
I sad
ćete vidjeti
čudesne učinke
ove izuzetne nove terapije.
Kako vam je ime, gospodine?
Ne znam.
Jeste li kućepazitelj ovdje?
Ne znam.
Kao što vidite,
svijest koja je do prije par momenata bila oboljela
je sad smirena.
Ja... jesam li u bolnici?
Vi ste pacijent u Bolnici Stonehearst.
Ko ste vi ljudi?
Reci mu, doktore.
Reci mu.
Mi smo ti čuvari.
Bojim se da nema više opijuma.
Hvala, doktore.
Sad slušaj. Moraš se odmoriti ako možeš.
Treba ti snaga. - Za šta?
Večeras planiram da vas oslobodim.
Sviju vas. - Večeras?
Zašto?
Jer se bojim da je Lambova procedura nad Saltom
bila samo vježba.
Bojim se da to namjerava svima vama uraditi.
Večeras.
Nikad se nisam slagala sa metodama dr. Salta.
Naravno, nije bilo moje da kritikujem.
Znaš, Eliza je rekla da si uvijek bila dobra prema njoj
i drugim pacijentima.
Voljela sam ih kao svoju djecu.
Čak i Lamba?
Ima nešto dobrog čak i u jadnom Silasu.
Iako se bojim da je ludilo i to poremetilo.
Kako da ga razumijem?
Tvoj prvi instinkt je bio ispravan.
Gledaj ga kao svog pacijenta.
Obasjaj svjetlo svog sažaljenja
u najtamnije ćoškove njegovog uma,
I možda ćeš onda naći šta on tako očajnički želi
da sakrije od sebe i od tebe.
Samo tada ćeš imati šta ti treba.
Da ga porazim? - Ne.
Da ga izliječiš.
Teško je zamisliti Lamba kao pacijenta.
Možda bi trebao provesti nešto vremena tamo gdje je on dosta svog proveo.
Što me ne pustiš da idem? Hoću da idem.
Jer to nije za djevojčicu tvojih godina.
Ali ja nisam djevojčica. Ja sam dama.
Jako lijepa dama, usput.
Treba da vidiš kako me momci gledaju.
Slušaj me, Millie.
Moraš ostati u ovoj sobi sa zaključanim vratima
dok se ja ne vratim, razumiješ?
Samo hoćeš da me ostaviš ovdje da možeš pobjeći s njim, zar ne?
S kim? - Dr. Newgateom.
Millie, to je apsurdno.
Pobjeći ćeš s njim i ostavićeš me ovdje
da brišem zadnjice i da praznim noše, a to nije fer.
O, ne. - Psst.
Daj, daj. - Ne idem nigdje.
Eliza?
Da, dušo.
Kako je? - Kako je šta?
Biti zaljubljen?
Pravi si kralj bala.
Ti si kralj bala.
Divno izgledaš.
Pretpostavljam da si došao da me zamoliš za ples.
Vjeruj mi, ništa me ne bi više obradovalo.
Ali nema vremena.
Gledaj, treba mi usluga.
Moram nešto da uradim, i ako te Lamb pita,
reci da sa otišao vani na svjež zrak. Sad mu reci.
Gdje ideš?
Da nađem način da sve ovo privedem kraju.
Čekaj. Edwarde, čekaj.
Večera je servirana.
Oh.
Eliza.
Drago mi je.
Ko? Ja?
Pa, biće mi zadovoljstvo.
Mogu li ja da upadnem?
Vidi, vidi.
Kakva divna haljina.
I divne cipele.
Gledaj ga kao pacijenta.
Obasjaj svjetlo svog sažaljenja
u najmračnije ćoškove njegovog uma,
I možda ćeš onda naći šta on tako očajno krije od tebe
i od sebe
Ne.
Upala plućne maramice, sumnjam.
Od viška sluzi
Jadno...
Jadno dječije srce ju je izdalo.
Odnesi tijelo na sprat, hoćeš?
Ne. Ne dirajte je.
Sad je na boljem mjestu.
Ne.
Ovo je trebalo biti bolje mjesto.
Skoro je ponoć.
Neko.
Ti. Donesi šampanjac. Daj ga ovamo, brzo.
Svi moji prijatelji.
Nađimo se vani.
Skoro će novi vijek.
Peter!
Gdje je Peter?
Peter, moj prijatelj piroman.
Imaš čast.
Večeras ćemo se ugrijati
vatrom
naše sramotne prošlosti.
Jesi završio, Ted?
Sa bušenjem, mislim.
Svima ćeš ubaciti Mickeya Finna.
Ne ako Mickey Finn prvo tebi ubaci.
Pa, to nisam očekivao.
Ah!
Isuse, Marijo i Josipe.
To je drugo!
Hajde. Hajde.
Pazi, Ted.
Doktore.
Baš na vrijeme.
Zaista.
Ah, tu si.
Tu smo.
Zar nam se nećeš pridružiti, doktore?
Naravno.
Dopustite mi.
10,
9,
8,
7, 6,
5, 4,
3, 2,
1.
Stani!
Nemoj piti prokleti šampanjac!
Ne veruj ništa što čuješ
i vjeruj samo pola od onog što vidiš.
Dobrodošao nazad, Ted.
Tako, malo se odmori dok postavimo pozornicu.
Ja se vraćam dok kuja dvaput mahne repom.
Hajde!
Dragi prijatelji.
Prije par sati
proslavili smo dolazak novog vijeka,
i za još par sati,
proslavićemo svitanje novog dana
u ovom velikom eksperimentu
koji smo zajedno provodili.
O, Eliza. O, hvala Bogu.
Molim te, pomozi mi da se odvežem.
Molim te.
Eliza.
Pronađeno je kod tebe.
Zašto si došao ovamo?
Znaš zašto, da proučavam psihijatriju.
Lažeš. On te poslao.
Ko? - Moj muž.
Da me vratiš njemu. - Ne.
Ne vjerujem ti.
Zašto si došao ovamo?
Ja...
Došao sam radi tebe.
Radi mene? Zašto?
Ja... vidio sam te
prije šest mjeseci na medicinskom predavanju.
Vidio sam te.
Bio si tamo?
Pomozite. Neko od vas. Molim vas, nisam luda.
Izgledala si tako izgubljena i tako lijepa.
Bilo mi je muka kad sam vidio da te pokazuju kao nešto iz cirkusa.
Pogledaj me.
Zaustavio bih to, da sam mogao, ali nisam.
Ja... nisam mogao.
I tako, zakleo sam se tamo i tada
da ću te naći i da me ništa neće zaustaviti.
Jesi li bar znao kako se zovem?
Nije bilo bitno.
Ne, jeste bitno.
Ako kažeš drukčije, nisi bolji od ikoga od njih.
Od koga?
Moje porodice,
mojih doktora, mog muža.
Ponašaš se kao da sam ja neka vrijednost za prodati
ili staviti u izlog ili posjedovati.
Nije... sa mnom nije tako, Eliza.
Nije?
Po čemu je drukčije?
Ti si ta koja posjeduje mene.
Izvinite, gospođo
Moraš ići odavde.
Idi, molim te! Jaši do sela! Molim te!
Vrijeme je za Tedov veliki debi. - Eliza, obećaj mi.
Obećaj mi. Obećaj mi.
Eliza. Eliza!
Večeras ćemo pokazati milost
čovjeku koji nas je izdao,
i kroz čudo medicine
stvoriti ga po slici svojoj.
I kad završimo, neće morati biti zaključan dole u tamnici
kao kriminalac koji jeste, nego će nam se pridružiti
gore na svjetlu,
potpuno rehabilitovan.
I zagrlićemo ga kao jednog od svojih.
Šteta.
Mogao si biti dobar psihijatar.
Pokazao si rijedak talenat.
Ti si lud.
Svi smo, dr. Newgate.
Neki prosto nisu dovoljno ludi da to priznaju.
Zavrti, Finn.
Sad.
Počećemo
sa dozom od 10 sekundi.
Čekaj, čekaj, čekaj.
Prije nego počneš, hoću posljednju želju.
U džepu mog prsluka
je slika Elize Graves.
Volio bi da je ona dobije.
Dobro.
Silas.
Silas!
Nastavi.
Brže. Brže!
Dovraga, ne trebaš mi. Sam ću.
Eliza. Eliza, moja stopala.
Požuri.
Eliza!
Eliza.
Pogledaj me.
Pritisni prekidač! Pritisni prekidač!
Brzo, ruke.
Eliza. Odveži me.
Brzo, moje ruke.
Svi napolje! Evakuišite zgradu!
Evakuišite!
Uzmi ove ključeve i oslobodi ih.
Gdje ćeš? - Da nađem Lamba.
Svi napolje!
Tuda! Naprijed!
Tim putem! Naprijed!
Brzo.
Molim vas, pomozite, dr. Lamb.
Dr. Lamb.
Patili su se, i...
I ja...
Gotovo je, Silas.
Spasio sam ih. - Znam. Znam.
Sve sam ih spasio. - Znam.
Rat, završen je, Silas.
Hajde.
Dame!
Da počnemo sa smještanjem pacijenata u najdalje krilo.
William. William, sad možeš sa mnom.
Da, gđo Pike. - Dođi.
Unutra.
Eliza.
Ovdje dole.
Silas.
Možeš me čuti?
Silas.
Eliza, nema ga više.
Eliza.
Mogli bi sad otići.
Edwarde, ne mogu.
Šta ne možeš?
Ne mogu da se zamislim igdje drugo osim ovdje.
Ne možeš... Siguran sam da ne misliš to.
Da.
Zato što si zdrav
a ja nisam.
Nisam zdrav.
Ludo sam u tebe zaljubljen.
Eliza, slušaj me.
Slušaj me. Moram ti nešto reći.
Trebao sam ti odmah reći, ali me je bilo strah.
Eliza...
Ovo je neoprostivo.
Ovako se ne vodi bolnica.
Dragi Bože.
Je li shvatate da smo zvonili četvrt sata!?
Moramo odmah razgovarati sa vašim kućepaziteljem
o veoma hitnoj stvari.
Ne. - Šta?
Ne možemo razgovarati s njim? Zašto, dovraga?
Izvoli, draga.
Čaj, Benjamine.
Sodomit!
Ako dobro razumijem, vi ste ovdje nadležna, gospođo?
Da.
Jako nepravilno.
Nema veze.
A šta je ovo, gospodine?
Dokumenti o puštanju mog bivšeg pacijenta
imena Eliza Graves, i njenom prebacivanju kod nas.
Bojim se da ne mogu, gospodine.
Šta? Zašto ne?
Jer je puštena prije tri sedmice.
Po čijem nalogu?
Doktora Newgatea.
Molim?
Dr. Edward Newgate, sa Oxforda.
To je nemoguće. - Zašto?
Jer, dobra moja ženo, ja sam dr. Edward Newgate.
Kako smo se i bojali. Zakasnili smo.
Hoće li mi neko, molim vas reći šta se dešava?
Mladić kojeg ste znali kao dr. Newgate
nije ni Newgate niti je doktor.
Kako blesavo! Naravno da je doktor.
Budite sigurni, gospođo, da nije.
Pa, ko je onda?
Jako hrabar i poremećen pacijent
koji je do prije par mjeseci bio pod mojom brigom
u kraljevskoj bolnici Betlehem u Londonu.
Oprostite, ali to nema nikakvog smisla, doktore.
Zašto bi se patio da pobjegne iz jedne ludnice da bi otišao u drugu?
Da nađe moju ženu.
Slijedeći pacijent. Pitanja?
Izgleda da je postao jako opčinjen sa gospođom Graves
na medicinskoj demonstraciji koju sam držao na Oxfordu.
Nakon nekog vremena, uspio je pobjeći iz sobe,
izbjeći dva dežurna kroz otvor za veš,
i usput je ukrao moj džepni sat
moj Derringer, i moj...
identitet.
Kako god, dovoljno je reći,
da je on jako poremećen mladić.
On pati od Pseudologije fantastike,
jednog od najtežih slučajeva koje sam ikad sreo.
Svih godina koliko ga znam,
nikad nisam našao njegov pravi identitet.
Moglo bi biti da je on prosto prazna ljuska
nesposobna za prave osjećaje
i neizlječiva.
Šah
mat.
Oprostićete mi ako se ne slažem, doktore.
BOLNICA SANTA KRISTINA, ITALIJA Niko nije neizlječiv.
U stvari, vjerujem da je vaš mladić našao ovo.
Šta bi tačno to trebalo biti?
Ne šta. Ko.
Hoćemo li, gđo Lamb?
Sa zadovoljstvom, dr. Lamb.